Resincronizare și diacritice: CODYBOSS1969
Pot să-ți spun un secret, Séverine?
Te iubesc tot mai mult pe zi ce trece.
Și eu te iubesc, Pierre.
Tu ești totul pentru mine,
- dar - Dar ce?
Aș vrea că totul să fie perfect.
- Am impresia că ești foarte distantă și rece. - Nu vreau să vorbesc despre asta.
Nu vreau să te supăr.
- Țin foarte mult la tine. - Și la ce folosește?
Poți fi foarte crudă, atunci când dorești.
Îmi pare cu adevărat rău, Pierre.
Oprește!
Coboară!
- De ce? Ce s-a întâmplat?
- Am spus să cobori. - Dar de ce?
- Vino! - Lasă-mă în pace!
- Vino! - Lasă-mă!
- Haide! - Dă-mi drumul!
Faceți ce v-am spus.
Cum îndrăzniți?!
Dați-mi drumul!
Brutelor!
Lăsați-mă în pace!
Nu-i vina mea.
Vă pot explica.
Puteți s-o bruscați pe târfa asta.
- Grăbiți-vă. - Pierre, este și vina ta.
Pot să explic. Pot să explic totul.
Țineți-vă gura, doamnă, sau v-o închid eu!
Opriți-vă!
Te implor să le spui să mă lase în pace!
Ajutor!
Taci din gură, stricato!
Să mergem.
Trage-ți!
Nu striga. Dacă strigi te omor cu mâna mea, auzi?
Pierre, te implor.
Te rog iartă-mă.
Sincer.
Pierre, te rog, nu divulga secretele noastre.
Ajunge!
- Este a voastră acum. - Pierre, te iubesc.
Severine, la ce te gândești?
La ce te gândești?
Mă gândesc la tine.
La noi.
Mergeam cu o trăsură.
Iarăși trăsură?
Sărută-mă.
Mâine dimineața ne trezim foarte devreme.
- Pentru ce? - Să ne facem bagajele.
- Plecăm în vacanță? - Da.
- Unde? - Este surpriza mea pentru aniversarea căsătoriei noastre.
Fericirea noastră a rezistat deja un an.
- Sper să fim fericiți întotdeauna? - Cum rămâne cu serviciul tău?
Nu vreau să mă mai gândesc la asta o vreme...
vreau să mă gândesc numai la tine.
- Ești fericită? - Da
mai ales când ești aici. Aș vrea să fim împreună mereu.
Te rog, nu!
Somn ușor.
Noapte bună.
- Pierre... - Da?
Te rog să mă ierți.
Ești așa de bun, de înțelegător
- și eu - Bine, bine.
Culcă-te.
Te duci la petrecere?
Nu știu. Husson merge la culcare foarte devreme.
Lasă-l să doarmă și hai cu noi. Au anunțat că va ninge în seara asta.
Mi-ar plăcea să-l văd pe magician.
- Lumea spune că e fantastic. - N-o să-l las să mă adoarmă.
Un magician nu hipnotizează. Face magie.
Hipnotizatorul cotrobăie prin cele mai întunecate secrete ale tale.
Bine, vin. Ne vedem mai târziu.
- La revedere. - La revedere.
Cât e ceasul?
Este ora 17:00. Pari plictisit. Nu vreau să te rețin.
Cum aș putea fi plictisit într-un bar?
Doar nu sunt singur în biserică alături de sufletele pierdute.
Vreau să-ți spun ceva frumos.
Te iubesc.
Mulțumesc.
Mâinile tale sunt așa de catifelate.
O, te rog!
- Trebuie să plecăm? A venit cu Husson. - Prea târziu. Ne-au văzut.
Ce ai cu el? E interesant.
Crezi? Nu-mi place privirea lui.
Hai să mergem.
V-am mai văzut o dată. Braț la braț.
E plăcut să vezi tineri însurăței.
E o constatare ridicolă.
Nu, deloc. E foarte frumos și foarte reconfortant.
Pierre, uneori mă faci să mă simt prost.
Subtem atât de diferiți.
Bărbații ca tine sunt greu de găsit.
Sunt sincer.
Bine...Mulțumesc.
Uitați-vă acolo. Două priveliști minunate.
- De ce spui asta? Le cunoști? - Nu.
- Doar atât te interesează? - Da. Restul e inutil. E o pierdere de vreme.
Ar trebui să vorbești cu un specialist despre obsesiile tale.
Are două probleme grave: e prea bogat și are prea mult timp liber.
Nu uita vânătoarea. Mai am și o oarecare slăbiciune pentru săraci.
Mă gândesc la ei când ninge. Fără speranță, fără nimic.
Ești așa de seducătoare, Séverine.
Ține-ți complimentele pentu tine.
Îmi ceri imposibilul.
Sunt aici de prea mult timp. Începe să mă doară capul.
- E frig afară? - Nu. E plăcut.
Am nevoie de puțin aer curat. Ne vedem mai târziu, Renée.
- Ne vedem mai târziu. - Bucură-te de plimbare.
Îmi place de el, este așa de distractiv.
Este ciudat.
Mai rău de atât.
- Ai vești de la Husson? - E bine.
- Mai sunteți împreună? - Din păcate. Hai să nu discutăm despre asta.
- Ți-o amintești pe Henriette? - Sigur că da.
Se pare că...
- Se pare că lucrează la un bordel. - Ce?
Ai auzit bine. Într-un bordel. Este adevărat, câteva zile pe săptămână.
Îți vine să crezi? Henriette!
- Trebuie să fi șocată. - Nu.
Gândește-te un pic. O femeie ca tine și ca mine...
Culcându-se cu oricine.
Într-un asemenea loc nu poți să alegi.
Trebuie să-i iei pe toți. Bătrâni, tineri, urâți, frumoși...
Chiar și când ești cu o persoană iubită mai există momente neplăcute.
Cu un străin trebuie să fie îngrozitor. Încă mai există asemenea locuri?
Dacă-mi permiteți, doamnelor, asemenea locuri încă există.
Nu mai sunt ca cele de dinaintea războiului.
Bineînțeles, nu mai au lanterne roșii.
Și, credeți-mă, este o afacere puternică.
Vă pot arăta o mulțime. Din cauza serviciului meu.
Când conduci taxiul 20 de ani, vezi de toate.
Am fost jefuit de două ori, dacă vreți să știți. Și încă sunt aici.
Ce s-a întâmplat? Am ajuns.
- Florile sunt pentru dumneavoastră. - Mulțumesc.
- Cine le-a trimis? - Domnul Husson.
De ce le-ai pus aici?
Am să aduc o cârpă.
Nu-i nimic. Este doar apă.
Ce se întâmplă cu mine azi?
Séverine, vino repede!
Severine, vii sau nu?
- Mai ai mult de lucru? - Termin imediat.
Pot să-ți pun o întrebare prostească?
Dă-i drumul.
Înainte să mă întâlnești, mergeai la acele...
Bordeluri?
Nu foarte des. De ce? Te interesează?
Tot ce ține de tine mă interesează.
E ciudat. Credeam că au fost închise.
Acum sunt ilegale.
- Mă întreb oare ce se întâmplă acolo? - Ascultă, am de lucru.
- Te rog.
Intri, femeile sunt acolo...
alegi una... stai o jumătate de oră cu ea...
și apoi, după ce pleci, ești deprimat o zi întreagă.
Cam asta e.
Semen retentum venenum est! - "Sămânța devine otrăvitoare!" - Oprește-te!
Taci. Nu vreau să aud alte detalii. Te rog!
Ce s-a întâmplat?
Nu te-am mai văzut niciodată așa. Ce ai?
Nimic. Sunt doar obosită și puțin nervoasă.
- Du-te la culcare. - Ai dreptate.
Noapte bună
- Pot să vin cu tine? - Nu! Nu.
Da, rămâi cu mine până adorm.
N-o să te maturizezi niciodată.
Azi nu sunt în stare să lovesc mingea. Intră în locul meu.
- Pleci? - Nu. Te aștept înăuntru. Pa.
- Salut, cum te simți? - Destul de bine.
- Nu te-am prea văzut în ultima vreme. - Nu. Ăsta-i adevărul.
La revedere.
Misterioasa noastră, Henriette.
Femeia cu două fețe cu viață dublă. Ce provocator!
- Ți-a spus Renée? - Da.
- Dar, de ce? - În mod cert pentru bani.
Majoritatea femeilor care fac asta, o fac pentru bani.
Îmi pare bine să te văd, Séverine.
- Nu le înțeleg pe femeile acelea. - Este cea mai veche meserie din lume.
Azi, tot ce trebuie să faci e să dai un telefon. Femeile care lucrează în astfel de locuri sunt rare.
Mi se pare că le cunoști destul de bine.
Da, merg des acolo.
Îmi place locul. Parfumul, femeile sunt la dispoziția ta.
Îmi amintesc de unul lângă Operă.
Doamna Anais.
11 Cité Jean de Saumur. Am amintiri plăcute de acolo.
- Ești nebun? - Nu o lua în serios.
'Viciu drăguț', cum zic englezii.
Oricum, sunt inofensiv.
Séverine, mi-ar plăcea să ne întâlnim într-o zi fără soțul tău.
Îmi place Pierre, dar ar fi mai bine să nu fie de față.
Doamna Anais. 11 Cité Jean de Saumur.
Modă Madame Anais
Séverine, Séverine.
Ce ai pățit?
- Ce vrei? - Să stau de vorbă cu dumneavoastră.
Intră.
- Bună dimineața, doamnă. - Bună dimineața.
- Dumneavoastră vă ocupați de...? - Sunt doamna Anais.
A venit să văd dacă...
Hai să intrăm. Ne vom simți mai bine.
Ocupă loc.
- Să te servesc cu ceva? - Nu, mulțumesc.
- O țigară? - Nu fumez, mulțumesc.
Nu-ți fie frică. Simte-te ca acasă.
Te pot ajuta. Stai jos.
Ești drăguță și proaspătă.
Genul ăsta e apreciat aici.
Știu că este greu prima dată...
dar avem nevoie de bani.
Îi împărțim pe din două.
Am cheltuielile mele.
Mulțumesc foarte mult. Trebuie să plec.
Totul e în ordine. Ești doar un pic nervoasă.
Îmi dau seama că e prima dată când lucrezi.
Nu e chiar atât de rău.
E devreme. Celelalte fete nu au sosit încă.
Ești pe cale să-ți pierzi un nasture.
- Când vrei să începi? - Nu știu.
Astăzi?
Poate. Dar numai după masă.
Trebuie să plec la cinci. Trebuie. Cu siguranță!
Ne vom încadra în timp. Între două și cinci.
La cinci vei fi liberă să pleci. Îți promit.
La revedere. Scuzați-mă.
Te voi aștepta astăzi la ora două.
Ce s-a întâmplat? Ceva rău?
Nu, am fost la cumpărături în cartier. Am vrut să te salut.
- Credeam că urăști spitalele. - Așa e.
Dar nu vroiam să stau singură. Hai să luăm prânzul împreună.
Nu pot.Ți-am spus că am luat masa cu șeful.
- Este adevărat dar... - Îmi pare rău.
Nu uita că în seara asta ne întâlnim cu familia Févret.
Da.
- Îmi cer scuze pentru deranj. - Nu-i nici un deranj.
Ne vedem diseară. O să vin acasă cât de repede va fi posibil.
Pierre...
Nu credeam că o să mai vii.
Azi dimineață ai plecat în mare grabă...
Credeam că te-am speriat. Intră.
Puneți lucrurile aici.
Vei cunoaște alte două fete cât de curând.
Mathilde și Charlotte. Foarte drăguțe amândouă.
Fetele mele trebuie să fie politicoase
și foarte vesele.
Trebuie să-ți placă ceea ce faci.
Săptămâna trecută am concediat o fată foarte frumoasă.
Dar era prea vulgară. Păcat.
Ocupă loc.
Cum te numești?
- Nu vreau să... - Nu ți-am cerut numele real.
Crezi că eu mă numesc Anais?
- Trebuie să sărbătorim venirea ta. - Nu, mulțumesc, doamnă.
Doar un pic de coniac.
Trebuie să-ți găsim un nume. Scurt și drăguț.
Ușor de reținut.
Să ne gândim împreună.
El e domnul Adolphe, unul dintre cei mai buni clienți.
Vei vedea, e nostim.
Am o idee. Ai vrea să ți se spună 'Belle de Jour'?
- Belle de Jour? - Pentru că vii numai după-masă.
Dacă vreți.
Pari agitată.
Relaxează-te
O să pleci la cinci. Nu te teme.
Te așteaptă cineva?
Un prieten?
Un soț?
Nu vreau să fiu indiscretă.
Sărută-mă.
Fetele sunt însetate.
Așteaptă-mă. O să mă întorc.
Doamna Anais! O nouă fată! O ții cumva ascunsă?
Du-te repede după ea! Dacă nu, mă duc eu!
Belle?
Vei vedea, e nostim.
Vinde bomboane. Are fabrici în Bordeaux.
Este milionar. Vino.
Dacă nu fac sex în fiecare seară, nu pot dormi.
Ieri, în Brussels, am fost cu o negresă. Ce petrecere!
Iat-o pe Belle de Jour!
- Bună ziua. - Bună ziua.
- Ți-am spus să tragi perdeaua.
Hai să petreci cu noi, Belle de Jour. Bea niște șampanie.
Anais, încă un rând. Grăbește-te!
Ești o fată norocoasă. Șampanie în prima zi.
Se pare că deja ai băut.
Faceți cunoștință. Mă întorc imediat.
Ai grijă!
- E o femeie frumoasă, din cap până-n picioare. - Ia-ți gândul de la ea! E prea mult pentru tine.
- Tocmai de aceea. - Auzi la el. Vrea totul.
Ce bărbat!
E foarte frumoasă.
Dar trebuie să porți ceva ușor de dat jos. Nu, dle Adolphe?
Îmi place cum îi stă în rochia asta! Foarte stilată! Pe gustul meu.
Mi-ai promis un cadou. Mi-ar plăcea o rochie ca asta.
Dragă, nu sunt milionar.
Ce păcat.
Ce croială frumoasă are.
Detaliile sunt incredibile.
Dacă ai bani e ușor să te îmbraci elegant....
Dar nu poți cumpăra stilul.
Am adus șampania.
Ce bine! Mă simțeam puțin 'uscat'.
Nu, lasă-mă pe mine. E o treabă de bărbați. Sunt campion mondial la deschis sticle.
Ce talentat ești!
'Imi place șunca și carnatul'
'Imi place mult o bucată de sunca'
'Dar îmi place mai mult o pereche de picioare frumoase'
Asta se întâmplă dacă nu e suficient de rece.
Peste 8 grade, șampania seamănă cu ceaiul.
Îmi pare rău. Trebuia s-o fi pus în congelator.
Știai că trebuie să vin.
Dar nu știam dacă Belle de Jour va veni sau nu.
Pentru persoana la care țin cel mai mult!
- Eu! - Și pentru Belle de Jour.
Nu e correct, am numai spumă!
E bună, dar e un pic cam caldă.
Mathilde, am un cadou pentru tine.
- Poftim. - Ce e?
Deschide-l și ai să vezi.
E foarte ciudat. Niciodată nu știi la ce să te aștepți de la el.
E frumos aici.
Așa sunt eu. Îmi place viața! Îmi place să mă distrez!
Belle de Jour?
Ești tristă?
Ce s-a întâmplat?
Vei vedea.
O să ne simțim foarte bine împreună. Îți promit.
Ce are?
- Lasă-mă să discut puțin cu ea. - Nu te grăbi cu ea. O face pentru prima dată.
- Am mai auzit asta. - Jur că-i adevărat.
- Cine se crede? - E nouă.
Te descurci foarte bine. Deja ai făcut ceva.
Domnul Adolphe e un om simplu. Nu-ți face prea multe griji.
Fă tot ce-ți spune. Asta vrea de la tine.
- Nu, vreau să plec. - Ce?
Crezi că ăsta-i un joc?
Adu-ți aminte de ce ești aici. Acum du-te.
Da doamnă, o să mă duc.
Lăsați-mă singur cu ea.
Ai nevoie de o mână de fier.
Du-te.
Salut.
Închide ușa.
Vino.
Le-am trimis pe celelalte la plimbare.
Astfel atmosfera este mai intimă.
Acum...
se pare că faci asta pentru prima dată.
Ascultă-mă pe mine. Simt chestiilea astea. Pe mine nu mă păcălești.
Dar
dacă e adevărat,
nu trebuie să te rușinezi.
Să nu-mi spui că, la vârsta ta, încă mai ești virgină.
Oricum, o să aflu în curând.
Ce-i?
Ți-e frică de mine? Nu-ți place fața mea?
Ar fi bine să te obișnuiești cu ea.
Nu, nu-mi poți face una ca asta.
Cine te crezi, târfă proastă?
Mă exciți după care pleci?
Îmi place să mă joc un pic, dar ai cam întrecut măsura.
Așa mai merge.
Deci, îți place să fiu mai dur?
Juvete de treflă. Ăsta e gin-ul meu.
Domnul Adolfe nu se prea grăbește.
E normal.
Séverine, unde ești? Ești gata?
Aici erai.
Ce s-a întâmplat? Ceva rău?
Ești bolnavă?
Nu ai febră.
- Vrei să chem pe cineva? - Nu, nu am nimic. Am ațipit puțin.
Am avut o migrenă. Nu știu de ce.
Am luat o aspirină și am făcut un duș fierbinte. Mâine mă voi simți mai bine.
Cât e ceasul?
E târziu.Voi suna la familia Févrets să le spun că nu mergem.
- Tu te poți duce. - Nu cred.
Mai bine rămân acasă. Și oricum mai am ceva de făcut.
Somn ușor. Noapte bună.
Cum e supă?
E rece. Nu se încălzește.
Și taurii au nume, precum pisicile?
Sigur. Pe acela îl poți numi Remușcare.
Cel din spatele lui e Expiație.
Cât este ceasul?
Între 2 și 5. Nu mai târziu de 5.
- Ce-ți mai face soția? - E bine, mulțumesc.
- Unde e? - Acolo.
- Hai să mergem să o salutăm. - O să-mi facă mare plăcere.
Ce mai faci, târfă mică?
Te simți bine, curvo?
Târfă bătrână!
Scroafă!
Mizerabilo!
Gunoi ce ești!
Curvă! Târfă!
Pierre, te implor! Oprește-te! Te iubesc!
Ce dorești?
Vreau să...
Să vii înapoi?
Îți faci numărul după care dispari o săptămână fără să dai nici un semn?
- Îmi cer scuze, eu... - Locul ăsta nu-i pentru amatori. Ei bântuie pe străzi.
Vă rog, doamnă.
Ai noroc că ai de-a face cu mine.
Cunosc oameni care te-ar fi dat afară fără să mai stea pe gânduri.
Dar eu sunt prea bună.
- Dacă vrei să te întorci, trebuie să fi serioasă. - Da.
- Pot conta pe tine în fiecare zi? - Da, dar numai până la cinci.
Să mergem.
Bună ziua, doamnă. Mă bucur să vă văd din nou.
- Bună ziua - Bună ziua
- Belle de Jour. Ce mai faci? - Sunt bine, mulțumesc.
- Ne-ai cam dezamăgit. - De ce n-ai mai venit?
- N-am mai putut. - Lasă-mă să te ajut.
- Mulțumesc - E foarte frumoasă.
Vreau să-ți cer o favoare.
Mi-o poți împrumuta duminică? Ți-o aduc înapoi luni.
Știi, mi-e greu să te refuz... dar o să fie cam dificil duminca.
- Pentru că... - Nu-i nimic. Îți poți lua una de la orice magazin.
Cardin! Ce elegant!
Tu cine ești?
- Ți-a fost greu să te întorci? - Nu.
Eu fac asta din cauza prietenului meu. De când a avut accidentul, nu mai poate munci.
El știe că vin aici. Îl iubesc foarte mult.
Desigur, aș fi putut fi chelneriță...
- Da, dar cât ai câștiga? - E adevărat.
Profesorul trebuie să sosească.
I te voi prezenta.
- Tu ești genul lui. - Cine e?
Un faimos ginecolog.
- Are un renume internațional. - Tocmai s-a întors după o operație în Copenhaga
- A sosit. Spune-i restul detaliilor. - Da, doamnă.
Ne trebuie lumina aprinsă.
Vei vedea ce ușor e. Dacă ar fi toți ca el...
Am o fată nouă.
O să-ți placă. Poate e un pic prea timidă,
dar e o adevărată aristocrată.
Chiar? Bine, trimite-o înăuntru.
- Ce faci? - Eu...
Nu ți-au spus? Îmbracă-te imediat!
Intră.
- M-ați chemat, Ducesă? - Da.
Ducesă nu e mulțumită de serviciile mele?
Ei bine...
Nu. Nu prea.
- Doamna Anais? - Da, aici sunt.
Locul tău e în bucătărie.
- Nu e bună de nimic. Adu-mi-o pe Charlotte. Repede! - Imediat.
Vino.
- Charlotte? Profesorul te vrea. Grăbește-te. - O secundă, doamnă. Imediat sunt gata.
Intră aici. Nu e dificil de loc.
Privește.
Uită-te ce face Charlotte Și fă liniște.
Intră!
- M-ați chemat, Ducesă? - Da, Victor.
Ducesa nu e mulțumită de serviciile mele?
Victor, tot timpul faci numai greșeli.
Da, e adevărat. E adevărat. Recunosc.
Dar Ducesa e atât de bună, atât de iertătoare.
- Atât de frumoasă. - Ce obraznic ești!
Uite!
Ești orb? Vezi asta? Totul e plin de praf.
Acolo și acolo și acolo.
Am spart o vază.
O vază? O să ți-o sparg de cap!
Victor, ești concediat.
Nu, vă implor, Ducesă. Nu mă concediați.
Nu mă concediați. Voi fi mai atent. Voi avea mai multă grijă. Vă jur!
- Nu încă. Dă-mi-l. - Scuze.
Ducesă mă poate pedepsi dacă vrea.
Mă poate bate.
Dar să nu mă concedieze.
Ce faci? Moșule! Ești dezgustător.
Nimic. Nu fac nimic.
Păstrez distanța.
Nu ar trebuie să vă spun asta, Ducesă.
E un secret.
- Vă iubesc. - Ce?
Vă iubesc.
Și acum că v-am spus
că vă iubesc...
călcați-mă în picioare,
scuipați-mă în față.
Bătrân împuțit ce ești! Porcule! Te învăț eu minte!
Vino. Cineva așteaptă.
Te-ai uitat?
Ce ai de spus?
Cum poate cineva să facă așa ceva?
Poate tu ești obișnuită, dar mie mi se pare dezgustător.
Nu mulțumesc, domnule. Eu nu.
Dar ea? Îți place?
Ce-i asta?
Carte de credit. Clubul Geisha.
Nu e bună aici. Doar bani în numerar.
Foarte bine. Dați-i drumul.
Nu-ți fie frică. Nu-ți fie frică.
- Te-ai descurcat bine azi? - Da, mamă.
- Ai fost cuminte? - Da, mamă.
Du-te și salut-o pe mătușa ta și arată-i notele.
- Bună ziua, Cathy. - Bună ziua, mătușică.
Arată-mi carnetul de note.
Pe mine nu mă saluți?
- Bună ziua, Mathilde. - Bună ziua, dragule.
Vrei să mergem duminică la circ? Ești bucuroasă?
Ai luat 9 la istorie și 10 la franceză. Foarte bine.
Profesorul vrea un stilou
- Ce se întâmplă? - Vrea un stilou.
Un stilou? Nu am nici un stilou.
- Du-te la etaj și fă-ți temele. - Da, mamă.
Omul ăla m-ar speria și pe mine.
Câteodată trebuie să fie foarte greu.
Ce știi tu, Pallas?
- Îmi permiteți, domnișoară?
- Vă rog. - Mulțumesc.
- Doamnă sau domnișoară? - Domnișoară.
Minunat.
Cum vă numiți?
Belle de Jour.
Ce încântător.
Am avut o pisică pe nume Belle de L'aumbre.
Veniți des aici?
Cu gândul, în fiecare zi.
- Ce zi minunată, nu-i așa? - Da, într-adevăr.
Nimic nu-i așa de frumos ca soarele de toamnă.
Soarele negru.
Soare negru?
- Sunteți foarte elegantă. - Mulțumesc.
Vă plac banii?
Da.
Am să vă plătesc foarte bine dacă veniți la mine acasă.
- La dumneavoastră acasă? - Nu mă înțelegeți greșit.
Este pentru o ceremonie religioasă. Este foarte emoționant și important pentru mine.
Sunt de modă veche.
Moartea mă emoționează profund.
Dacă acceptați, am să fiu cel mai fericit om.
Sunteți exact femeia pe care o căutam.
Locuiesc la o oră depărtare de Paris.
Poftim cartea mea de vizită.
Ne întâlnim în gară.
Poftim, puneți-vă asta, vă rog.
Despre ce este vorba?
Nu trebuie să vă fie frică.
Fetele care au fost aici înaintea ta ar dori foarte mult să revină.
Dar Ducele este foarte strict în privința asta.
Vreți să mă urmați?
Pe aici.
Poftiți.
Ți-am adus niște crini.
Îi iubeai așa de mult.
Ești așa de frumoasă.
Pielea ta este mult mai catifelată.
Părul tău este mult mai moale.
Scumpa mea față.
Fața ta este rece.
Îți amintești cât de bine ne distrăm împreună?
Cântăm și râdeam.
Acum stai întinsă aici, nu spui numic.
Te rog, iartă-mă.
Nu a fost vina mea. Te-am iubit foarte mult.
Înălțimea voastră, Pot să dau drumul la pisici?
Lasă-ne singuri!
Suntem singuri.
Ușile sunt închise.
Acum...
Ochii tăi nu vor să se mai deschidă.
Corpul tău stă nemișcat.
Viermii au început să te mănânce.
Iar mirosul florilor moarte...
umple încet încet camera.
Încă mai ești aici? Ce aștepți?
Plouă.
Și ce?
Pleacă dracului de aici! Afară!
Ai terminat?
Vin acum!
Vrei să mă culc cu tine?
Mi-aș dori să vrei să facem asta mai des.
O să vreau, Pierre. Acordă-mi puțin timp.
Mă simt de parcă te-aș forța.
Nu e cazul.
Te doresc tot mai mult pe zi ce trece.
Nu mă mai tem.
Cred că te înțeleg mai bine.
Suntem din ce în ce mai apropiați unul de celălalt.
Te iubesc tot mai mult pe zi ce trece.
- Bună ziua. - Bună ziua.
Doamna este acasă?
- Pe cine să anunț? - Domnul Husson.
Domnul Husson dorește să vă vadă.
Spune-i că nu sunt acasă.
La revedere. Mulțumesc.
Ești așa de frumoasă, Séverine.
- Pot să-ți dau o scrisoare? - Mi-ar face mare plăcere.
Accepți?
Este atât de multă lume în jur.
Cu atât mai bine.
Deci avem o înțelegere?
Da.
- Așa? - Da.
Ce fac?
Nimic. Se prostesc. Privește.
Nu, spune-mi tu.
- Îi dă un plic. - Iar acum?
Conține niște semințe de crini.
Bine, înțeleg.
Herald Tribune!
New York Herald Tribune!
Herald Tribune!
New York Herald Tribune!
- La ce etaj? - La patru, te rog.
Scuzați-mă.
Ce faceți?
Ajutor! Ajutor!
Ajutor!
Nu te prosti! Să mergem!
Haide! Grăbește-te!
Hippolyte! Ce surpriză plăcută.
Bună Anais. Putem intra?
Așa cred.
Pe acolo.
- A venit Hippolyte. - Latinul?
Credeam că am scăpat de el.
Este însoțit de cineva. Nu știu cine este celălalt.
- Cine-i acest Hippolyte? - O să afli imediat. Să nu ai încredere în el.
Când are bani, nu face economii.
Când e falit, vrea totul gratis.
Haideți fetelor. Toate trei.
- Cum rămâne cu fetița? - Domnule?
O putem săruta?
Nu prea cred. Este încă la școală.
Minunat.
- Aici sunt. - Bună ziua.
- Bună ziua, domnule Hippolyte. - Bună ziua, Hippolyte.
- 'Buen ganado'. - Ce înseamnă?
- Ce mai faci? - Bine, dar tu?
- Binișor. - Nu te-am mai văzut de câteva luni.
- Ți-am dus dorul. - Chiar?
Pe unde ai umblat?
Am călătorit, la New York...
cu afaceri.
Pune trei sticle la gheață. Din cele bune.
Cele mai bune!
De la Paris direct în Rai.
Când sunt plecat, cel mai tare îmi lipsește șampania...
și femeile frumoase ca voi.
Am venit cu un prieten.
Trebuie să-l tratați foarte bine.
Sigur, domnule Hippolyte.
Când rămânem singuri, o să-ți spun o nouă poveste.
- O să-ți placă la nebunie. - Nu te mai obosi, dragă.
- Păcat. - Nicidecum...
Dă-te jos. Ești grea.
Ei na!
Nu mă mai scărpina. Pleacă de aici.
Hei, tu cea nouă, vino aici.
Acum.
Pe ea o vreau eu.
Bine, dacă dorești. E cam de vârsta ta.
Mulțumesc.
Pentru mai puțin de atât i-aș fi rupt gâtul tatălui meu.
Dar pretenia e mai presus de toate. N-o să ne certăm pentru o târfă.
Spune-mi.
- Prietenul tău e timid. - Da, foarte timid.
- Șampania e rece. Vrea toată lumea? - Da.
- Care este numele tău? - Belle de Jour.
Și mai cum?
Atât.
Nu ai încredere în mine?
Vreau să-mi spui cum te cheamă.
- Belle de Jour. - De ce? Asta e slujba ta?
Ce faci după aceea?
Frumoase cizme.
Dinții tăi...
ce au pățit?
Au crescut strâmb.
- Te deranjează asta? - Nu.
Atunci să trecem la treabă.
- Câți ani ai? - 23
Are cineva grijă de tine?
La ce te referi?
- Ești liberă sau nu? - Nu.
Merge afacerea? Faci bani mulți?
- Da, dar... - Nu mă minți.
Lasă-ți ciorapii pe tine.
O fată a încercat să mă sugrume odată.
Săraca fată.
Dacă vrei, nu-ți iau bani.
E normal.
Multe fete ar face orice să fie în locul tău.
Vrei să-mi spui cum te cheamă?
Sau tu nu ești prea vorbăreață?
Mie-mi convine. Fetele care vorbesc prea mult sunt plictisitoare.
Nu-i rău.
Păcat că ai numai două.
Lasă-mă să văd.
Întoarce-te.
Ce-i punctul ăla maro?
Un semn de naștere.
La naiba! Nu le pot suporta!
Îmbracă-te!
Nu-i suficient de rece, ca de obicei.
- Acum citești în engleză? - Eu? Nicidecum.
Atunci?
Ce-ți pasă?
'Abberfan inquiry accused...'
Destul.
Du asta în cameră. Vin și eu imediat.
Cealaltă e pentru Marcel.
Cine-i prietenul tău?
Mi-a salvat viața acum un an. Îl iubesc ca pe propriul meu copil.
De aceea l-am lăsat cu blonda.
- Care-i povestea ei? - A cui? Belle de Jour?
Da. Are mulți clienți?
Tot timpul. Are stil și...
Și ce?
- Este o perlă. - O perlă?
Da, o perlă.
Am crezut că vrei să pleci.
Sunt bucuros că am rămas.
Pot să-ți spun...
îmi placi.
Uită-te la mâna mea.
Încă tremură.
Ce-i asta?
O cicatrice.
- Rană de cuțit? - Poate.
Ce cauți tu aici?
Nu mă intreba.
Aș vrea să rămân cu tine toată noaptea, dar nu se poate.
Și tu îmi placi, Marcel.
- Te vei întoarce? - Poate.
- Dacă nu ai bani... - Bani? Banii nu sunt o problemă.
Mă sperii.
Se pare că te plictisești.
Nu. Vreau doar să merg la Paris.
De ce nu-mi spui absolut totul?
Ce-mi ascunzi?
Dacă-mi spui ce te frământă, poate te pot ajuta.
Ce să-ți spun?
Că iubești pe cineva.
- Pe altcineva decât pe tine? - Da.
E imposibil.
Am vrut să facem această excursie pentru a vedea dacă ești legată în vreun fel de Paris.
Am avut dreptate. Vrei să te întorci.
Ești întotdeauna foarte distantă.
Nu te simt niciodată aproape.
Te rog iartă-mă.
Credeam că e vina mea.
- Deci tu crezi că nu te iubesc. - Da. Asta e părerea mea.
Nu știu cum să-ți explic.
Sunt atât de multe lucruri pe care nu le înțeleg.
Cele pentru care îmi fac eu griji...
Ce simt pentru tine nu au nici o legătură cu plăcerea...
e mai mult de atât.
Nu mă aștept să mă crezi... dar nu m-am simțit niciodată mai aproape de tine.
Vrei să mergem acasă?
Îți mai spun o dată că mă simt foarte bine.
Dacă vrei, mai putem sta o săptămână.
Nu, ne întoarcem mâine. Oricum eu trebuie să mă întorc.
La revedere.
- S-a întâmplat ceva, Marcel? - Nu te-am mai văzut niciodată așa.
O, taci din gură.
Te comporți ca un idiot, nu ca un bărbat.
Ce mai faceți?
Ne așteptam să veniți joi.
- Și ce dacă? - Data viitoare n-o să mai așteptăm
- Era să nu venim nici azi? - Chiar?
Banii sunt puțini.
Ne-am săturat de voi doi. De tine și de ticălosul ăla.
Nu-ți pierde timpul cu ei. Nu merită. Las-o baltă.
Domnilor, dacă aveți ceva de împărțit, faceți-o afară.
Taci din gură.
Dați-mi bani. Știm că îi aveți la voi.
Acum, plecați.
Vom mai discuta despre 'ticalosul ala'.
Dacă dorești.
Chelner! Încă un rând!
- Unde te duci? - Să dau un telefon.
Iarăși?
Uimitor, femeile!
Poți spune asta cât vrei. Este îndrăgostit.
Îl costă foarte mult.
Dar ce pot eu să fac? Nimic.
Alo, Anais. Sunt Marcel.
Ceva vești?
De când?
Adevărat?
Am să fiu acolo.
Îmi trebuie un cuvânt din 4 litere.
A doua e 'n'.
'Enee', cu doi 'e'.
Sigur că da, cuvântul ăsta apare în fiecare rebus.
Belle, el este. Te așteaptă.
Bună, ce mai faci.
Unde ai fost? De ce ai plecat?
A trebuit să plec pentru câteva zile.
- Pot să-ți explic. - Îți explic eu.
Și îți las și semnătura.
Nu mă lovi peste față.
Nu mă atinge!
Mai fă asta o dată și n-ai să mă mai vezi niciodată
De data asta ai noroc.
Mi-ai lipsit.
Te-am așteptat ca un idiot.
Vreau să te văd mai des. Și noaptea
- Sunt aici în fiecare zi. Nu-ți ajunge? - Nu.
- Tu știi că nu sunt liberă. - Nu-mi pasă.
Nu înțeleg.
Cred că mă placi.
Mult.
Dar asta nu-i deajuns.
Îl iubești?
Atunci de ce ești aici?
Nu știu.
Este diferit.
Sunt mort de foame. Unde mergem să mâncăm?
Nu am nici o idee. Ne vom gândi la ceva pe drum.
Nu voi lipsi mult. Voi fi înapoi la 3:00.
Te-ai schimbat. Aproape nu te mai recunosc.
- Sunt fericit să te văd zâmbind. - Mă simt mult mai bine.
- Nu te-am mai văzut niciodată așa. Doar dacă... - Ce?
Dacă este ziua când îmi dai vestea cea mare.
Ce vrei să spui?
Știi tu ce îmi doresc cel mai mult. Un copil!
La ce te uiți?
Nimic.
Scaunul cu rotile mi-a atras atenția. Nu știu de ce. E curios.
- Este doar un scaun cu rotile. - Da, ai dreptate.
A trecut atât de mult timp. Nu te-am recunoscut.
Am crezut că ai uitat de noi. A trecut ceva timp.
Totuși, nu te-ai scimbat.
Prima ușă la dreapta.
Haide-ți fetelor. Ne întâlnim cu un vechi prieten.
Haideți! Să mergem. Curaj.
Da, arătați foarte bine.
- Mă flatați. - Nu, vă țin minte bine.
V-am visat de câteva ori.
Îmi place să aud asta.
- O, nu domnule. - Este o plăcere, te rog.
Mulțumesc.
- Bună seara. Luați loc. - Mulțumim.
Ele sunt Mathilde, Charlotte și Belle de Jour.
Belle de Jour...
Foarte original.
Vrei să-ți aduc ceva de băut?
Mai târziu, mai târziu.
Nimic nu s-a schimbat, Anais.
Același bun venit călduros...
aceleași draperii.
Ce s-a mai întâmplat cu dresorul de lei?
Nu știu. N-am mai auzit nimic despre el.
Și caloriferul, funcționează?
- Nu te-ai schimbat deloc. - Uite, același scaun.
Ningea...
și același parfum...
Întotdeauna iasomie.
Sper să ai ceva timp și pentru noi.
Toată viața mea. Am timp liber întotdeauna.
Bine...
Vreau să rămân singur cu Belle de Jour.
Nu, eu nu vreau!
Unde-ți sunt bunele maniere? O să rămâi.
De obicei e foarte drăguță...
doar un pic nervoasă câteodată.
Ești fericit?
Asta nu-i coincidență. Știai că sunt aici.
Te înșeli.
Este vina ta. Tu mi-ai dat adresa.
- Te înșeli din nou. - Dacă te apropii de mine am să strig.
Am să strig după ajutor și am să sar pe fereastră.
Ăsta-i patul tău?
Îmi provoci greață. Ți-am mai spus asta odată.
Da, este patul meu. Ce altceva mai vrei să știi?!
Îți place să fii umilită. Mie nu.
Nu-i spune lui Pierre.
Pierre? Îl admir din ce în ce mai mult.
Te rog nu-i spune.
De ce nu poți înțelege?
Sunt pierdută.
Nu mă pot abține. Nu pot rezista.
Știu că voi plăti scump toate astea.
Dar nu pot trăi fără.
Fă ce vrei cu mine.
Nu acum.
Ce m-a atras la tine a fost tocmai virtutea ta.
Erai soția unui naiv. Acum totul s-a schimbat.
Spre deosebire de tine, eu am principii.
Dar n-o să-i spun nimic lui Pierre.
Am niște prieteni cărora le-ar plăcea să te întâlnească. Am să-i trimit aici.
Veți face 'afaceri' bune împreună. Eu nu sunt pregătit să fac 'afaceri' cu tine.
Poate data viitoare.
Cine știe?
Nu mă lăsa să-ți irosesc timpul tău prețios.
Ăștia nu sunt pentru tine. Cumpără-i lui Pierre niște ciocolată, din partea mea. La revedere.
Gata? Porniți!
Pregătiți-vă!
Foc!
- A plecat deja? - Da.
Pot să vorbesc cu dumneavoastră?
Du-te.
- Trebuie să plec. - Când?
Acum.
- Te mai întorci? - Nu cred.
De ce?
Așa?
- Nu ești fericită aici? - Ba da, dar...
Înțeleg.
Este vorba de Marcel.
Tocmai a fost aici. Era foarte furios.
Aproape că ți-a spart ușa.
Nu a plecat prea departe.
A spus că ești numai al lui.
Ziua și noaptea.
Da.
Aceeași poveste veche cu bărbații.
Ai dreptate, trebuie să pleci...
înainte ca lucrurile să se înrăutățească.
Dar eu o să fiu tristă.
o femeie ca tine...
- Ne-am înțeles foarte bine. - Ăsta-i adevărul.
Să ținem legătura. Odată, într-o vreme, dă-mi un telefon.
Ar fi foarte drăguț din partea ta.
- Dă-mi adresa ta... - Nu.
Bine, cred că asta-i tot.
Un bărbat dorește să vă vadă.
- Pe mine? - Da, doamnă.
Cine este? Îl cunoști?
Nu. Dar spune că-i urgent.
Bună ziua.
- Ați adus catalogul? - Da, l-am adus.
Ocupați loc. Mulțumesc, Maria.
Ideea cu catalogul nu a fost rea deloc.
Îmi place locul ăsta.
Ce cauți aici? Ai inebunit? Pleacă!
Din moment ce nu mai lucrezi pentru doamna Anais m-am gândit să-ți fac o vizită...
să văd ce mai faci.
- Cu m-ai găsit? - A fost o nimica toată.
Ăsta-i soțul tău?
Un tip drăguț. Foarte drăguț.
- Mult mai drăguț decât mine, ăsta-i adevărul. - Vrei să pleci?
Nu-ți face griji.
Nu vreau să-ți fac o scenă.
Vreau să știu de ce ai plecat. Atâta tot.
- Înțelegi ce-ți spun? - Taci din gură!
Menajera ne poate auzi.
Pleacă. Trebuie să sosească imediat.
Abia am venit și tu deja vrei să plec?
- Spune-mi ce vrei? - Să te văd din nou.
Este imposibil. Nu mă mai întorc acolo.
Aștept trei zile.
Găsește o scuză, oricare.
Ne vom întâlni la Hotel Dubois.
Fromentin St.
- O să stai cu mine toată noaptea. - Așa ceva nu este posibil.
Foarte bine. O să-l aștept.
- Am multe să-i spun. - Doar nu vei îndrăzni să...?
Ba da. Poate acum mă obligi tu să fac asta.
Mi-e totuna. Oricum vroiam să-i spun.
Chiar?
Mai devreme sau mai târziu, tot o să afle.
Un prieten m-a văzut. Trebuie să-mi iau o piatră de pe inimă.
Bine, o să-l așteptăm împreună. O să-i oferim întreaga poveste.
Va fi foarte interesant.
Te implor să pleci. Soțul meu trebuie să sosească.
Nu te îngrijora. Plec.
Nu te cred, dar înțeleg.
El ne împiedica.
Pe curând, Séverine.
- Ai văzut-o? - Da. Lasă-mi mașina.
- Pentru ce? - Am nevoie de ea.
Lasă-mi mașina și pleacă.
Ce ai de gând să faci?
- Ți-am spus să pleci. - Doar de dată, puștiule. Așa e.
Unde crezi că te duci?
Ceva noutăți?
Asasinul este mort. Poliția nu are nici un indiciu.
Sau a făcut o greșeală, sau a înnebunit.
- A fost identificat? - Nu sunt vești bune. Are multe antecedente.
Ciudat...
- Și Sérizy cum se simte? - Este prea devreme să știm.
Soția lui e în sala de așteptare.
Cum se simte soțul meu?
Este încă devreme să ne pronunțăm dar va trăi. Liniștiți-vă.
- Îl pot vedea? - Nu. Încă e în comă.
Poate mâine.
Ar trebui să mergi acasă și să încerci să te odihnești.
O să vă ținem la curent. Promit.
Mulțumesc.
Nu vă faceți griji.
Vino, te duc eu până acasă.
Maria aduce ziarul.
O să-ți citesc știrile.
Maria este așa de drăguță. Te place foarte mult.
Toată lumea întreabă de tine.
Te simți din ce în ce mai bine. Doctorii sunt optimiști.
Ai făcut o mulțime de progrese. Mai ales cu ochiii.
Este tare interesant, de la accidentul tău... nu mai sunt visătoare.
E timpul să-ți iei medicamentele.
Domnul Husson, doamnă. Dorește să-l vadă pe soțul dumneavoastră.
Vin acum.
Bună, Séverine. Îmi cer scuze pentru deranj.
- Vrei să-l vezi pe Pierre. - Da, pentru un moment.
Încă nu vorbește.
Știu. Îmi pare rău că nu am putut veni mai devreme.
Îl admir mult pe Pierre, dar am fost plecat din oraș.
Frumoasă rochie.
Semeni cu o școlăriță precaută.
- Ce vrei să-i spui lui Pierre? - Tot ce știu despre tine.
Ce?
Relaxează-te!
Acum că e paralizat, se simte precum o povară.
Îi e rușine că o solicită atât de mult pe soția lui cea 'pura'.
Așa că am decis să-i spun totul.
Deși vă fi profund rănit, o fac pentru binele lui.
Nu se poate spune că sunt un om crud.
Du-mă la el în cameră.
E acolo.
Vrei să asiști la conversația noastră?
Bună, Pierre.
Pierre.
La ce te gândești?
La tine.
Mi-e sete.
- Vrei niște gheață? - Nu, nu te deranja.
Cred că-mi pot lua câteva zile libere.
- Putem merge la munte? - Dacă vrei.
Auzi?
Resincronizare și diacritice: CODYBOSS1969
SFÂRȘIT